(untitled) (Szociológiai Szemle, 2023)
Az írás a kései Luhmann azon megállapításából indul ki, hogy a szocialitás evolúciója nem csupán a társadalmak strukturális felépítésének elsődleges formája, hanem akár a kommunikációs médiumok mentén is értelmezhető. A tanulmány a luhmanni rendszerelmélet keretében vizsgálja a két legalapvetőbb médium, a nyelv és az írás szerepét a szocialitás evolúciójában. A kommunikációs médiumok és a társadalmi differenciálódás közötti kapcsolat rendszerelméleti értelmezése során pedig részletesen taglalja a kommunikációs médiumok elterjedésének hatását a társadalom szerkezetére. A gondolatmenet azt mutatja be, hogy a nyelv és az írás mennyire strukturálja át a társadalom hierarchikus és heterarchikus szerveződését, és miképpen vezet a társadalom komplexitásnövekedéséhez. E kérdés kapcsán a tanulmány arra hívja fel a figyelmet, hogy a luhmanni megközelítés részleges revideálásra szorul, mivel eltúlozza az írásbeliség társadalmaiban a hierarchikus struktúrák jelentőségét.