(untitled) (Szociológiai Szemle, 2023)
Minden társadalom normatív módon szabályozza a tagjai közötti egyenlőségi, illetve egyenlőtlenségi viszonyokat. Az erre vonatkozó előírások részét képezik a társadalom normatív integrációjának. Ahogy a társadalom különböző csoportjai eltérő helyet foglalnak el a társadalom egyenlőtlenségrendszerében, úgy e csoportok helyzete abban a tekintetben is különbözhet egymástól, hogy az általuk elfoglalt pozíció miként illeszkedik az egyenlőségi, illetve egyenlőtlenségi viszonyokat szabályozó normatív előírások rendszeréhez. Egyes csoportok helyzete alapvetően stabilnak tekinthető abban a tekintetben, hogy az intézményesített normák messzemenően alátámasztják a társadalmi struktúrában elfoglalt pozíciójukat, más csoportok helyzete azonban korántsem ilyen stabil. E csoportokra jellemző, hogy a társadalom egyenlőtlenségrendszerében betöltött pozíciójukat nem tudják maradéktalanul igazolni az intézményes normákra támaszkodva, s így folyamatosan kihívások és politikai támadások érik, illetve érhetik őket a társadalom más csoportjai részéről. Dolgozatomban azt a kérdést vizsgálom, hogy a modern társadalmakban milyen intézményesített normák állnak rendelkezésre a társadalmi egyenlőtlenségek igazolásához, majd a magyar társadalom három olyan csoportját vizsgálom tömören – a nagyvállalkozókat, a közszféra dolgozóit, illetve a munkanélkülieket–, amelyek helyzete többé-kevésbé instabilnak tekinthető.